‫בפרקים הקודמים...‬
‫מזל טוב.‬
‫מצאתם לעצמכם אומק אמיתית.‬
‫הווטאנים רואים בך טורף‬
‫כי הם יודעים עליך רק את הדבר הזה.‬
‫בני האומק כבר לא ניזונים מגזעים נחותים יותר.‬
‫אבל זה אינו מעניינך.‬
‫באתי לקחת את בתי.‬
‫טוב, תשמע מה נעשה. אנחנו זקוקים מאוד לגולנייט בעיר.‬
‫אני מציעה הסכם שיתוף.‬
‫חמישים-חמישים. המכרות שלנו, הציוד שלכם.‬
‫כולם מרוויחים.‬
‫אתה לא רוצח.‬
‫אתה לא יודע איך זה. מה זה עושה לך.‬
‫אני לא רוצה שתדע.‬
‫מה קרה?‬
‫היה לי מעצור בנשק.‬
‫מי זה? - סיור של הקולקטיב.‬
‫תהרגי את בת האנוש הזאת בתמורה לחייו של בעלך?‬
‫לא.‬
‫משפחה היא הדבר הכי חשוב בעולם הזה, אלק.‬
‫אני אימא של כריסטי. אתה יכול לסמוך עליי.‬
‫הלוואי שיכולתי להאמין לך.‬
‫פילאר?‬
‫לא. לא, לא! פילאר!‬
‫היי! היי, בבקשה.‬
‫היא לקחה את הבן שלי!‬
‫שניכם תרגלו למעני כצוות, אתה וסטאהמה.‬
‫אתם בטח חושבים שיש כאן מלכוד כלשהו.‬
‫טוב... ביבי.‬
‫- שומר החוק -‬
‫"הספינה החלה להתמוטט סביבם במונסון אלים של אבנים.‬
‫הקאזירי נכנסה למצב של השמדה עצמית.‬
‫נולן הפצוע והמדמם לא היה יכול לצאת משם בעצמו.‬
‫איריסה הניפה אותו על כתפה, ‬
‫ודם בן האנוש החם שלו התערבב בשלה.‬
‫היא הביאה את האיש המכונה בפיה 'אבא' למקום מבטחים.‬
‫לחופש. להתנגדות."‬
‫רוצה את זה? הנה. לא.‬
‫החלק האהוב עליי הוא זה שבו את מחסלת גדוד שלם של חיילי הרפובליקה‬
‫ומטפסת על גופותיהם כמו על סולם.‬
‫לא אכפת לי. זה זבל.‬
‫לא.‬
‫אבא קורא.‬
‫תקשיבו, כיבינו את הרשת כדי להכניס שיירת אספקה, ‬
‫ורכב הגיח פתאום ונכנס.‬
‫הוא פרץ דרך השערים. הוא מסומן בסימן של הקולקטיב.‬
‫הוא נוסע ישירות לעיר.‬
‫רכב מתקרב!‬
‫תירי לפי פקודה שלי.‬
‫חכו.‬
‫לא לירות!‬
‫למה את פורצת פנימה בצורה כזאת?‬
‫בעלי זקוק בדחיפות לסיוע רפואי. בבקשה.‬
‫הייתי עלול לירות בך.‬
‫התנגדות‬
‫דקרתי את הליבראטה בצוואר בסכין שלי, ‬
‫אבל הצעקות שלו משכו את השומרים.‬
‫נאלצנו לברוח בשטח הפתוח לעבר כלי הרכב.‬
‫הכדורים שרקו מעל ראשינו.‬
‫רק בנס הצלחנו להגיע לרכב.‬
‫הסתרתי את סטאהמה מאחוריי, אבל אלק...‬
‫אלק נעלם.‬
‫חיפשנו אותו כל הלילה, אבל כשהיום עלה...‬
‫לא הייתה לנו בררה אלא להסתלק משם.‬
‫אנחנו יכולים רק להתפלל לרייאטסו‬
‫שאלק והתינוק ימצאו את דרכם הביתה.‬
‫לא לזוז, חבר. אתה תפתח שוב את הפצע.‬
‫הוא יהיה בסדר. - תודה, דוקטור.‬
‫לא עשיתי את זה למענך.‬
‫אתם יודעים איפה המחנה?‬
‫איפה שהוא בעמק בורדין.‬
‫חצי יום נסיעה מהתנגדות.‬
‫כמה חיילים יש להם? - לפחות 100.‬
‫הם כיסו לשנינו את העיניים.‬
‫ראו אתכם יוצאים מהעיר בחברתו של רייף מקולי.‬
‫איפה הוא?‬
‫רייף, כריסטי וקוונטין מתים.‬
‫החזירים מהקולקטיב‬
‫שחטו משפחה שלמה.‬
‫את כולם. - לא.‬
‫לא.‬
‫לא!‬
‫הרבה נשק.‬
‫אני בחור גדול ויכול לסחוב הרבה.‬
‫תשמע, אני מבינה שאתה כועס.‬
‫כן? - כן.‬
‫הכרתי את משפחת מקולי זמן רב.‬
‫רייף היה החבר הראשון שלי בהתנגדות, ‬
‫ושמרתי על כריסטי כשהייתה תינוקת.‬
‫אבל לא מדובר בעניין אישי.‬
‫אני מעריך את העצה.‬
‫אני צריכה שתשיג מידע.‬
‫בסדר? תנועת הכוח, מספר החיילים, אמצעי החימוש שלהם.‬
‫ואז אני צריכה שתחזור לכאן.‬
‫בחתיכה אחת.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני לא צריך להגיד לך שאנחנו נכנסים לקן של רוצחים בדם קר.‬
‫אז אל תגיד.‬
‫אני צריך לדעת שאפשר לסמוך עלייך.‬
‫אל תהיה טיפש.‬
‫בבית, סוף כל סוף.‬
‫ההרגשה שונה.‬
‫בודקת אם יש דליפות?‬
‫פה-וי.‬
‫אני מתביישת מאוד.‬
‫זה בסדר, יקירה.‬
‫חשוב שהצנרת תהיה פעילה.‬
‫אם יורשה לי, מצאתם את אלק?‬
‫כן.‬
‫הוא בסדר?‬
‫בינתיים.‬
‫אנדינה, לכי להכין ארוחת ערב.‬
‫למה אמרת לה שאלק חי?‬
‫היא נשבעה לנו אמונים. אפשר לסמוך עליה.‬
‫אסור לנו לסמוך על אף אחד.‬
‫אם ניתפס, יוציאו אותנו להורג בעוון בגידה.‬
‫ראם טאק יהרוג את אלק.‬
‫הנכד שלנו יישאר יתום.‬
‫את רוצה שאשסף את גרונה של אנדינה? זה ישמח אותך?‬
‫אנדינה! - אתה כמו ילד.‬
‫בואי לכאן, בבקשה.‬
‫אני פושע מקצועי. אני יודע במי לבטוח ובמי לא.‬
‫כן, פה-וי? - צאי מכאן!‬
‫הגענו לעיר הזאת כשכל רכושנו הוא הבגדים שעל גופנו.‬
‫ועשיתי כל מה שנדרש כדי לפרנס אותך ולהגן על המשפחה הזאת.‬
‫אני אמשיך לעשות את זה‬
‫בלי עצות מצדך!‬
‫את מתכוונת לרחוץ לבד שוב, יקירתי?‬
‫או שתעזרי לי להיכנס לאמבט הארור?‬
‫אנחנו בטח קרובים. כרטיס הביקור של ראם טאק.‬
‫כדאי שנקבור אותם. תביאי את.‬
‫נולן, תיזהר!‬
‫היי, חבר.‬
‫צמא?‬
‫יש לי בקבוקון ברכב.‬
‫אתם בסדר? - בינתיים כן.‬
‫היערות האלה מסוכנים.‬
‫בואו. ניקח את הרכב לבקתה שלי.‬
‫בואו איתי אם אתם רוצים לחיות.‬
‫אני רק מוודא שהצלחת לעלות בלי בעיות.‬
‫כמובן.‬
‫הסתרת היטב את המשדר?‬
‫מן הסתם.‬
‫תזכרי, חשוב שדבר לא יחסום אותו מהצפון.‬
‫ואל תשכחי להודיע להם שנולן יצא לעברם.‬
‫תטפל אתה בחלק שלך, ואני אטפל בשלי.‬
‫כן.‬
‫- עמק בורדין, 320 ק"מ ממזרח להתנגדות -‬
‫זה הסכין של אבא שלי?‬
‫היה פעם.‬
‫זה הגיע לפני רגע.‬
‫נחש מה, אלק?‬
‫בניגוד לציפיות הנמוכות ביותר שלי, ‬
‫ההורים שלך הצליחו להתקין אמצעי תקשורת.‬
‫הם גם הזהירו אותי ששומר החוק של התנגדות נמצא בדרכו לכאן.‬
‫ספר לי עליו.‬
‫האמת שמעולם לא נפגשנו.‬
‫כן, תמיד ניסיתי להתרחק מצרות.‬
‫אתה גור מוזר.‬
‫כלומר, אני רואה בך משהו מהעידון האצילי של לירו שאנז'ה, ‬
‫קו הלסת החזק, גשר האף.‬
‫אבל אני רואה בך גם את היהירות הבוטה של לירו יוקה, שאביך בא ממנו.‬
‫יש בך שילוב עלוב של איכויות.‬
‫אני אסכים לעבור בשקט על טעות אחת. בוא נתחיל שוב.‬
‫ספר לי על שומר החוק.‬
‫קוראים לו ג'ושוע נולן.‬
‫ג'ושוע נולן? הקצב מיוסמיטי?‬
‫כן.‬
‫כן!‬
‫הוא הרוצח הכי מפחיד על פני כדור הארץ‬
‫והוא יקרע לך את הגרון כשהוא יגיע לכאן!‬
‫הייתי ביוסמיטי.‬
‫היה שם מפל מקסים.‬
‫המים בו האדימו מדם ווטאני במשך ימים רבים‬
‫אחרי שג'ושוע נולן טבח בחבריי.‬
‫אני אשמח לראות אותו שוב.‬
‫אז מה עושים שני ציידי ארקים באוקלהומה הנידחת?‬
‫מחפשים את המחנה שהחיילים ההם הגיעו ממנו.‬
‫אתם מחפשים את הקולקטיב?‬
‫יש לכם משאלת מוות?‬
‫תמיד הייתי רודף ריגושים. מה ידוע לך?‬
‫אנשי הקולקטיב הקימו מחנה ליד רכס פאלאהס.‬
‫יש שם שיחי פטל שחור, אז אני מוכנה להסתכן.‬
‫מצחיק שבשביל זה משתלם לסכן את החיים.‬
‫אני אוכל להראות לכם את הדרך. - נשמח.‬
‫התינוק שלך התעורר.‬
‫שלום.‬
‫מצאתי אותו בפרימן שבקנזס, לפני חודשיים.‬
‫אנשי הקולקטיב עברו שם והרגו כל גבר, אישה וילד.‬
‫אבל הם פספסו את הקטן הזה. הוא ניצול.‬
‫לא משנה אם קר או אם הוא רעב, הוא לא מקים מהומה.‬
‫איך קוראים לו?‬
‫אני קוראת לו בר (דוב).‬
‫כי הוא ישן כמו דוב.‬
‫טוב, זה לא מקום ראוי לפעוט.‬
‫נחזיר את שניכם לציביליזציה בדרך חזרה.‬
‫לאן אתם נוסעים?‬
‫מערבה. התנגדות.‬
‫התנגדות.‬
‫תמיד רציתי לבקר שם, לראות את הקשת הגדולה.‬
‫אני איתכם.‬
‫מקום חם שיש בו מספיק חלב לבר הקטן שלי.‬
‫אני מסכימה שתקשרו אותי על מכסה המנוע, אם צריך.‬
‫אין צורך.‬
‫נעזוב עם אור ראשון. הנה. ליתר ביטחון.‬
‫לא אאכזב אתכם.‬
‫התג הולם אותך.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫באתי לקחת כמה פריטים אישיים מהרכב שלי.‬
‫גנבת את הרכב מהקולקטיב, שגנבו אותו מהאירפ, ‬
‫ולכן שלל המלחמה והרכב שייכים לעיר.‬
‫כמו גם הנשק הזה.‬
‫בגללו בחרתי ברכב המסוים הזה.‬
‫לפני שברחנו, ראיתי חיילים מעמיסים דברים לתא הסודי.‬
‫אדבר איתך בכנות.‬
‫עסקיי הלא חוקיים הידרדרו מאוד בעת היעדרותי הארוכה.‬
‫כלי הנשק האלה יעזרו לי לחדש את השליטה שלי.‬
‫תשמע, אני מצטערת על כל מה שעברתם.‬
‫אבל אם הקולקטיב יתקוף אותנו, ‬
‫נזדקק לכל אקדח, רובה ורוגטקה העומדים לרשותנו.‬
‫חוב על הצלת חיים יש להשיב.‬
‫את יודעת מה זה אומר?‬
‫המבטא שלך כבד מדי לאוזני בת האנוש שלי.‬
‫בליל רצח ההמונים במחנה רברי, ‬
‫עמדו להוציא אותך להורג.‬
‫הצלתי את חייך.‬
‫עכשיו את יכולה להשיב את החוב.‬
‫אני בסך הכול מבקש שתעלימי עין.‬
‫סליחה.‬
‫אני מצטערת, לא אוכל לעשות את זה.‬
‫יום טוב, סגן.‬
‫דייטאק.‬
‫עצור!‬
‫לא תירי באדם צולע בגב, נכון?‬
‫כן, אני אירה.‬
‫חוש הכבוד שלך לא יאפשר לך, יקירה.‬
‫אזהרה אחרונה.‬
‫סופם של אלה שמחלקים לי פקודות אינו מוצלח ברוב המקרים.‬
‫לבי נשבר.‬
‫תמיד הרגשתי שיש כימיה בינינו.‬
‫שתוק.‬
‫הרכס נמצא במרחק כמה קליקים צפונה.‬
‫יש דרך אחורית, אבל סבוך שם.‬
‫קשה לנווט אם לא מכירים את האזור.‬
‫אולי עדיף שאני אנהג.‬
‫תן לי את המפתחות.‬
‫התמסורת במצב גרוע. קשה להוציא אותה מהילוך שני.‬
‫אני נהגת מצוינת.‬
‫זה בסדר, אני אדאג לזה.‬
‫אני אבקש רק עוד פעם אחת.‬
‫אם את רוצה את מפתחות הרכב, תצטרכי להרוג אותי.‬
‫האקדח זה לא יורה בלי התקן מניע.‬
‫תני לי אותו.‬
‫המגפיים של רייף מקולי, תינוק קאסטיתיאני למחצה.‬
‫לא צריך להיות אינדוג'יני כדי להבין מי את.‬
‫נעים מאוד, פילאר.‬
‫התינוק הוא השריד היחיד למשפחתי.‬
‫בבקשה, תני לי להחזיק אותו.‬
‫הילד שחטפת? הילד הזה?‬
‫הילד שהצלתי.‬
‫אני לא פושעת.‬
‫לפני רגע ניסית להרוג אותי ולגנוב את הרכב שלי.‬
‫רק כי לא סמכתי עליך.‬
‫וגם אתה לא סומך עליי, ‬
‫אחרת לא היית נותן לי נשק לא פעיל.‬
‫בוא נכריז על תיקו.‬
‫זה בסדר.‬
‫בבקשה, אל תאזוק אותי. - אלוהים.‬
‫הכוהנים הווטאנים אזקו אותי ועשו דברים איומים.‬
‫אני... התינוק צריך...‬
‫בואי לכאן!‬
‫עוד מילה אחת, ‬
‫ואני אדחף לך גרב לפה.‬
‫נחזיר את שניכם להתנגדות‬
‫ונפתור את העניין הזה שם.‬
‫עד אז, שבי ותירגעי.‬
‫לא. לא, נולן. - תני לי אותו.‬
‫תני לי להחזיק אותו. - לא!‬
‫היי! - אל תהרוג אותה!‬
‫אל תהרוג אותה.‬
‫לא חשבתי להרוג אותה.‬
‫בסדר, נחזור לקחת אותך.‬
‫קדימה, בואי. מה את עושה?‬
‫אי אפשר להשאיר כאן את התינוק.‬
‫למה לא?‬
‫הוא מרוצה. - הוא תינוק.‬
‫אז? לאן הוא ילך?‬
‫הוא תינוק!‬
‫את ממש תובענית.‬
‫שלום, דייטאק. - אמנדה.‬
‫כשנסעתי לעבר התנגדות‬
‫וראיתי את הקשת המלכותית על קו האופק, חשבתי שהיא מסמלת מקלט, ‬
‫שחזרתי הביתה סוף כל סוף.‬
‫הפציעות שעל גופי כואבות פחות‬
‫מהיחס העלוב שקיבלתי מצד שומרת החוק הקטנה והיפה שלך.‬
‫סרקזם. את מקצוענית, אמנדה.‬
‫עוד משהו שאתה רוצה להוריד מהלב?‬
‫שילמתי ביוקר על הרובים האלה.‬
‫עברתי עינויים, הושפלתי.‬
‫בני כנראה מת. הרווחתי ביושר את כלי הנשק האלה.‬
‫יש לנו נשקייה מלאה בכלי נשק.‬
‫אתה באמת חושב שנכלאת בגלל הרובים ההם?‬
‫אז למה?‬
‫את עדיין כועסת בגלל אחותך.‬
‫בכל יום שלא הייתם‬
‫חיכיתי לבשורה שאתה או סטאהמה, ‬
‫ועדיף שניכם, נהרגתם בשטחי ההפקר.‬
‫חלמתי בהקיץ שאתם מתים מוות אטי ומייסר מאוד.‬
‫אבל עכשיו חזרתם.‬
‫ואני צריכה לבחור.‬
‫אני יכולה לגרום לכם לשלם על מה שעשיתם לקניה‬
‫או להמשיך הלאה.‬
‫אם תבטיח לי שתיתנו עדיפות להתנגדות, ‬
‫אם תישבע לעמוד בראש ארגון הפשע שלך‬
‫ולהילחם למען טובת הכלל, ‬
‫אם תבטיח לעולם לא לבגוד בי או לגרום לי להתחרט על החלטתי...‬
‫אני נשבע אמונים להתנגדות ולתושביה.‬
‫תגיד את זה באנגלית!‬
‫אני מבטיח.‬
‫את בסדר? - שחררי אותו.‬
‫בהתחשב בהבנה החדשה בינינו, כלי הנשק האלה יועילו מאוד.‬
‫זה לא יקרה.‬
‫כלי הנשק האלה יישארו נעולים ובטוחים‬
‫בנשקייה של העיר.‬
‫ויעזרו לנו לנצח במלחמה.‬
‫- צריך-רוצה -‬
‫זה צעצוע של בני אנוש. לילדים.‬
‫את צעירה מכדי לדבר בשפת האומק.‬
‫אני לא רהוטה בה כלל.‬
‫למדנו את הקלאסיקות שלכם בבית הספר.‬
‫שירי לוטין היו המועדפים עליי.‬
‫"אור של אמת טהורה, נשיקתך מרוממת אותי מעלה.‬
‫בשעת אפלה אל תיתנני לנבול."‬
‫דקלום הראוי לציון גבוה.‬
‫כפילגשים-שפחות לפני‬
‫ההארה, ‬
‫האם לא היה מצופה מנשות הקאסטי לדקלם את השירה שלכם?‬
‫כן. זה היה פרק אפל בתולדותינו.‬
‫למרבה השמחה, התבגרנו. התפתחנו.‬
‫אחרים סירבו להתפתח.‬
‫הם חוששים מפנינו. אבל את...‬
‫את לא.‬
‫אולי מוטב שאחשוש.‬
‫בסיפורים שסיפרו לי לפני השינה בילדותי, ‬
‫בני האומק כונו‬
‫המכשפים הגדולים.‬
‫האגדה מספרת שכל נערה שתיתקל באומק, ‬
‫תתאהב עד מעל לראש, ‬
‫תיסחף בקציר האימה, ולעולם לא תיראה שוב.‬
‫אבל אלה בסך הכול אגדות, נכון?‬
‫לעולם אין לדעת בוודאות.‬
‫שמי אקסו סורוז טבקין.‬
‫כיצד עליי לקרוא לך?‬
‫סטאהמה.‬
‫מה קנית, סטאהמה?‬
‫עשבים משככי כאבים לבעלי.‬
‫אולי תוכלי לעזור גם לי לרכוש משהו.‬
‫אני מחפש משהו שנקרא כאן "לחם סוכר".‬
‫בני האנוש אוהבים לאכול אותו.‬
‫אבל... - אבל מה?‬
‫כחובב בשר, ‬
‫אני מניחה שבן אומק יעדיף משהו חריף יותר.‬
‫אני זוכרת איך הרגשנו כשהארקים עזבו לבסוף את קאסטי.‬
‫הקלה.‬
‫ביטחון שחומה של השמש שלנו לא יכלה אותנו.‬
‫תקווה להתחלה חדשה.‬
‫בני מיני היו שותפים לתקווה זו.‬
‫לא לאורך זמן.‬
‫מה קרה לספינות האומק?‬
‫מישהו חיבל בהן.‬
‫המנהיגים שלנו אמרו שהיה כשל עיצובי בחלליות שלכם.‬
‫המנהיגים שלכם שיקרו.‬
‫הקולקטיב הווטאני שלח מחבלים, ‬
‫משני צורה אינדוג'ינים, למשימת התאבדות.‬
‫הווטאנים חששו שבני האומק יגנבו את גן עדן, ‬
‫את כדור הארץ, מתחת לאפם.‬
‫הם התקינו פצצות והשמידו את הספינות שלנו מבפנים.‬
‫אבל אתה שרדת.‬
‫התמזל מזלה של הספינה שלי, סורוז.‬
‫כשהפיצוצים החלו, בתי ואני היינו מחוץ לחללית.‬
‫חליפות הריק שלנו הגנו עלינו, והצלחנו לתקן את גוף הספינה.‬
‫אבל כל מי שהיה בתוך הספינה מת עקב החשיפה.‬
‫בשם רייאטסו. אני מצטערת.‬
‫אז אתה ובתך הניצולים היחידים מהגזע שלכם?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אחרי שאתדלק את הספינה ואתקן אותה, נחזור לחלל.‬
‫ואם יש ניצולים, אמצא אותם.‬
‫בכל מחיר.‬
‫ואינך מבקש לנקום בווטאנים?‬
‫נקמה היא מותרות שאיני יכול להרשות לעצמי.‬
‫הדבר החשוב ביותר הוא להשיג גולנייט, ‬
‫לתדלק את הספינה, לתקן אותה ולשקם את הגזע שלי.‬
‫תיעבתי בעבר את בני האנוש.‬
‫חוצנים ורודי פנים, והם התייחסו אלינו כמו לחיות.‬
‫קיבצו אותנו במחנות שרעבנו וחלינו בהם.‬
‫אבל עכשיו את אוכלת ושותה בחברתם כאילו לא קרה דבר.‬
‫למה?‬
‫התאהבתי באחת מהם.‬
‫אולי יש הרבה מה ללמוד על בני האנוש.‬
‫אוכל להנחות אותך.‬
‫ללמד אותך על התרבות שלהם.‬
‫יש כאן יותר מ-100 איש.‬
‫שישה עשר כלי רכב.‬
‫יש להם אפילו וולג'.‬
‫אוי, לא. - מה יש?‬
‫יש להם חותך רשתות.‬
‫תותח ווטאני לטווח רחוק.‬
‫יכול לחדור רשתות הגנה.‬
‫בסדר. בואי.‬
‫צריך להזהיר את אמנדה.‬
‫צריך לפוצץ אותו.‬
‫זו משימת איסוף מידע.‬
‫הייתה כזאת.‬
‫יש כאן שישה רימונים.‬
‫אני אכנס למחנה ואצמיד אותם לטנק.‬
‫את תחפי עליי בנשק הזה.‬
‫אני צריכה ללכת. - למה?‬
‫כי אם מישהו יראה בן אנוש, הוא ישמיע מיד התרעה.‬
‫לי יהיה קל יותר.‬
‫אין לזה שום קשר לדבר הזה? לירי בנשק?‬
‫אתה צלף טוב יותר.‬
‫אני רצה מהר יותר.‬
‫לאט ובזהירות, ילדונת.‬
‫אני יכול לעזור לך?‬
‫שתוק, גמדון.‬
‫תחזור לישון, בסדר? לילה טוב.‬
‫בסדר.‬
‫זהו זה, ילדונת. תעשי את זה.‬
‫פולש!‬
‫היי, היי! מה קורה? מה קורה?‬
‫אל תזוזי.‬
‫אתה חושב שאני פוחדת ממך?‬
‫אל תתקרבי.‬
‫אתה לא תירה בסבתו של הילד המסכן הזה.‬
‫לא מולו.‬
‫לילדים יש כושר התאוששות מפתיע.‬
‫ג'ושוע נולן!‬
‫איריסה. - איפה אתה?‬
‫שולח ילדה לבצע את העבודה המסוכנת?‬
‫אתה לא קצב אמיתי, נכון?‬
‫אתה טיפש!‬
‫צא החוצה‬
‫או שאראה לך מי הקצב האמיתי כאן!‬
‫אני הקצב מ...‬
‫איפה אנחנו?‬
‫טולסה, המפקד. - אני הקצב מטולסה!‬
‫קדימה, תעשי את זה. אין בי חרטה.‬
‫קדימה, ילדונת. למה את מחכה? תהרגי אותו.‬
‫את מהססת?‬
‫עליי להודות שאני מופתע.‬
‫קדימה!‬
‫לא, לא, לא.‬
‫שני צעדי מיסיסיפי. בסדר.‬
‫איך פספסתם את הרכב?‬
‫לא היית צריך לתת להם את בר.‬
‫הם הסבים שלו.‬
‫גם פילאר.‬
‫אתה חושב שהיא מתה?‬
‫אני לא יודע בוודאות, ‬
‫אבל גם אם היא עדיין משוטטת שם בחוץ, התינוק בטוח.‬
‫כלומר, עד שראם טאק יגיע לכאן.‬
‫לא, תפסיק.‬
‫הוא היה בידייך.‬
‫מנהיג המתקפה.‬
‫אם לא היית מהססת, ‬
‫גופתו של ראם טאק הייתה מתקררת עכשיו, ‬
‫והתנגדות הייתה הרבה יותר בטוחה.‬
‫אנחנו במלחמה, ילדונת.‬
‫ואת נהיית שותפה לא אמינה.‬
‫מה?‬
‫פה-וי. קיבלנו הודעה מדייטאק ומסטאהמה.‬
‫בשורות טובות?‬
‫הם הצליחו לשתול את הנשק הנגוע בשריל‬
‫בנשקייה המקומית.‬
‫כל מלאי הנשק של העיר הושמד.‬
‫לא טוב מספיק.‬
‫אני רוצה שג'ושוע נולן יידע שהוא לא יחמוק מעונש בקלות.‬
‫אני רוצה לוודא שהקצב הזה והעיר הקטנה המחורבנת שלו‬
‫לעולם לא ישכחו מי אני!‬
‫בוא ננער אותם קצת.‬
‫מה הם אומרים?‬
‫מה? מה יש?‬
‫מה המטורף הזה רוצה?‬
‫הוא רוצה שנפוצץ את הקשת של סנט לואיס.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬